![](files/facit.png)
Djurförbud...
Smaka på ordet. Borde väl vara ett livslångt förbud att äga/hålla djur? men så fungerar det dessvärre inte. Djurplågeri finns i 16 kap. 13 § brottsbalken. Om någon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller på annat sätt, otillbörligen utsätter djur för lidande, döms denna för djurplågeri till böter eller fängelse i högst två år
Djurförbud, borde ju för bövelen innebära att personer som dömts inte ska kunna skaffa nya djur! Att byta namn, byta adress, använda sig av barn och släktingar (målvakter) och förpesta tillvaron för andra djurägare, som av olika skäl måste sälja eller omplacera sina djur. Enklast vore ju om myndighet (Länsstyrelsen) kontinuerligt kontrollerade sitt straffregister med dömda personer, så att inte nya djur har skaffats som får lida!
![](files/304x455/matvrak.JPG)
Hovtramp/Ilse - matvrak som får äta sig mätt
Fast så fungerar det inte i v(ä)rkligheten.
Djurplågare upprepar alldeles för ofta sina ”misstag” och tar inte till sig varken böter (vite) eller Länsstyrelsen tvingande förändringar. Har ett antal gånger ofrivilligt men av nöden tvungen, lockats in i dylika situationer av djurvänliga (gråtande) vänner, som inte lyckats övertala hästägare att mata sin häst, nån gång även en hund. Det som skiljer mina snälla hästvänner från mig, är att ”det brinner” när någon misshandlar, vanvårdar barn eller djur. Jag skiter fullkomligt i om övergrepp sker i gäststall på travbanan eller på träningsrundan på närbelägna galoppen.
Efter konstaterande av fakta påbörjas extremsnabb hjälpinsats med myndigheters hjälp. Jodå, det går att få handläggare att lyfta på baken, det finns oskrivna, outtalade regler som fungerar. Pennan är den tredje statsmakten, vem vill bli publicerad i dylika sammanhang?
Några extremt trista exempel, händelser ur ”gratishjälpboken”
![](files/243x247/tunnhst.jpg)
Häst (halvblod) svälter nästan ihjäl eftersom hästägaren inte fodrar och hästen enbart överlever på andra hästägares foder, som de avstår så mycket de kan. Vilket betyder att de har en extra häst på ”foder” som en annan hästägare inte tar ansvar för. Veterinär kallades till stallet av stallägare, en tillkallad ”kompetens” som skriver en rekommenderad foderlista, med mineraler och vitaminer och ett utan anmärknings intyg!? Då ringer en av hästägarna. Eftersom det är förbjudet att gå in i stall hur som helst, gästar jag stallägaren och kan samtidigt konstatera att stoet som just då går ute i en hage håller på att svälta ihjäl. Revben sticker ut och karpryggen står rakt upp, huvudet hänger och hovar behöver verkas.
Åker hem, ringer veterinären (som jag känner från kliniktid och travbana) ifrågasätter intyget, med löfte om att kalla ut länsveterinär (som jag haft en del att göra med i eget konvalescent&karantänstall.) Veterinären åker tillbaks till stallet och uppmanar hästägaren att omgående köpa foder, förvara i foderrum, så fodret syns för övriga hästägare. Han sätter även upp en utfodringslista på boxdörren. Slutet gott, hästen mätt. Ska allt detta stök behövas, vad är det för underliga människor som skaffar häst? Man kan ju knappast rida ett skelett?
Tar ett sorgligt exempel till från travsport, för jämlikhets skull.
En riktig knäppgök jag hade nästan daglig koll på, som borde stoppats redan på proffstränarutbildningen, och för all framtid!
Först sålde han en travhäst han inte ens ägde, till en ung tjej i stallet, som givetvis började träna och var i stallet med hästen dygnet runt. Tränarens egna hästar, ett par uttorkade travhästar och en liten mager ponny saknade både vatten, mat och strö att sova på. Men tävla gick bra, åtminstone ett tag. Eftersom jag aldrig ger ”bara en häst” vatten eller hötuss uppdagades akuta svältproblem snabbt.
Hästar ska inte sova på nerkissad betong och stå i box utan vatten och foder. ”Proffstränaren” inte bara höll övriga hästar vakna på natten, han saknade eget foder, stal både havre och hö i stallet efter mörkrets inbrott. Övriga hästägare började givetvis snart märka upp och räkna sina höbalar och uppskatta mängd i fodertunnor. Till slut fick man nog, men fegade ur när det kom till anmälan. Hästägare vill ogärna stöta sig med varandra, inte heller anmäla. Därav råder en förbannat utbredd tystnadskultur, i både rid, trav och galoppsport.
Eftersom min häst stod uppstallad hos de som gav sina hästar mat, bad flera i stallet om hjälp. Okej. Parkerade bilen bakom stallet. Stannade kvar i fikarum en mörk kväll med släckt lampa. Jodå, där kom han proffstränaren, öppnade logdörrar på vid gavel fast det var minusgrader ute, tände upp hela stallet och började fodra sina hästar med de andras foder. Ställde mig i dörröppningen som den värsta huligan med armarna i kors. Lönlöst att prata med psykopater. Han drog som en avlöning med benen på ryggen, låste in sig i ett uthus på gården. Det hjälpte inte att jag bankade och försökte få prata med honom. Nä, det gick inte. Kontaktade polis och Länsstyrelse nästa morgon (fysiskt) och bad om hjälp. En akut situation, häststöld/bedrägeri och avmagrade, svältfödda hästar. Med proffslicens. Suck.
![](files/254x167/dricker_vatten.jpg)
Hovtramp/Lasse
Stoet som den unga flickan i god tro köpt och fått hjälp att betala av föräldrarna, upplystes om att på svensk travsport finns fakta. Vad föräldrarna tyckte? Nä, de blev inte precis glada. Stoet skänktes till flickan med registreringsbevis, av rättmätig ägare, en av Sveriges största hästuppfödare. Den hästen fick massor av mat och kärlek, medan ”tränarens” hästar svalt. En anskrämlig situation.
Tvingade ut djurskyddsinspektör, som vallade tränaren i stall och på skulle, nä fodret var slut men skulle ju beställas direkt. Tills dess då? Här var det klippt, inspektören skiftade ansiktsfärg och stampade med foten.Tränaren blev av med sin proffslicens under en period, men var lika snabbt tillbaks på travbanorna. Ska vi ha det så här? Där förståndet tar slut träder travsportens gembärare in och godkänner tränarlicens. Suck.
Det finns många fler tvåbenta som aldrig borde haft varken häst eller hund. Personligen fattar jag inte varför folk är så fega, inte vågar ta strid. Vad kan hända? Allt kan hända. Anledningen till att Svensk Travsport måste ha en visselblåsarfunktion, dit man kan ringa anonymt Tragiskt.
Här kommer en rad trista vanvårdsärenden, endast för att visa bristen på kompetens och empati som råder i svenska domstolar. Hjälper nog inte ens med en kurs, här krävs stövlar på och praktik tillsammans med djurskyddsinspektörer ute på fältet, först då kan domstolsbeslut kännas rättvist bedömda. Utan insikt ingen utsikt.
Hundra vanvårdade, utsvultna, törstiga djur, vad kostar det?Mannen som drev gården i Hyvinge dömdes i tingsrätten för grovt djurskyddsbrott och livsmedelsbrott till åtta månaders villkorligt fängelse.
Par fick villkorlig dom för vanvård av hästar ![](files/202x170/hstar_sitter.jpg)
Paret i Ulricehamn startade stuteriverksamhet trots att kvinnan sedan tidigare hade hästförbud. Hovrätten dömde paret till villkorlig dom och dagsböter, för brott mot djurskyddslagen och djurplågeri. Flera hästar var utmärglade och självdog, eller var tvungna att avlivas.
Svält av hästar var inte uppsåtligt enligt domstolen ?!
Hästarna var så avmagrade att två av dem var tvungna att avlivas. De hade haft bristande fodertillgång och ingen veterinär hade tillkallats. Djurplågeriet ansågs dock inte vara uppsåtligt mot bakgrund av uppgifterna om hur mycket hästarna betydde och med tanke på ägarens hälsotillstånd. Ägaren döms till villkorlig dom och måttliga dagsböter.
Domstolens utslag, ska vi nöja oss med det? åtskilliga övergrepp och vanvård av djur, trots djurförbud blev det bara en fjärt i världsrymden.
Dömdes för djurplågeri, både mannen och kvinnan dömdes för djurplågeri. Tingsrätten konstaterar att djuren måste ha levt under svåra förhållanden under en ”inte obetydlig tid.”Kvinnan dömdes även för förgripelse mot tjänsteman. När Länsstyrelsen tillsammans med polisen började avliva stora mängder vanvårdade höns på gården i Ånge, kastade hon ett vedträ och skrek: Hönsdödare, mördare, fascister”.
Böter och villkorlig dom. Tingsrätten skriver i domen att det inte finns anledning att tro att kvinnan ska fortsätta begå brott och att villkorlig dom i förening med böter räcker som straff. Böter 5 000 kronor. Mannen dömdes till skyddstillsyn.
Ska vi ha det så här? Om inte, ryck tussarna, låt inte oskyldiga djur lida.
Trevlig kväll!
Hovtramp/Ilse