![](files/185x247/arkle-looking-over-shoulder-of-paddy-murray-reading-the-sporting-life-at-dreaper-stable-1975.jpg)
Nu är det slut! På riktigt.
Åtminstone för många som haft travsport och hästar som livsstil istället för ”bara ett jobb”. Orsaker till att tränare slutar är många. Främsta skäl kan vara att travhästar blivit slit-och-släng-vara, en siffra, ett nummer utan namn, att spela på.
Döda travbanor (tomma stallbackar) och inget att klappa på för hästägare och presumtiva kunder har säkert haft stor bidragande effekt. Förr skolkade hästägare från jobbet, tog långlunch för att titta på snabbjobb på travbanan, träffa sin häst och träffa tränaren.
Investerare och näringslivsmoguler har tagit över det mesta hästägandet. Ett sätt att använda inkomsterna ”klokt” genom att vända förluster till vinst. För så värst många hästar som vinner Elitloppet, Derbyt och Kriteriet finns det ju inte.
![](files/400x151/Auktion_kolgini.jpg)
Koljini Sales - välbesökt auktion
Grabbgängen från Stureplan och IT-mogulerna blir statistiskt inte särskilt långlivade i travbranschen. Några hästauktioner med sedelbuntar i fickan, kort sejour hos fabrikstränare, sen är de oftast väck. De hittar nya ställen att vaska champagne på och umgås med likasinnade.
Travsporten har tappat ett stort antal A-tränare, som av olika skäl stängt butiken. 2022 fanns i Svensk Travsports årsredovisning 359 stycken A-tränare, 3090 B-tränare, 597 K-licenser och 208 montélicenser (ryttare). Totalt licensierade 4046 st som delar på 15.400 travhästar, (en minskning sen 2013 med 3.300 hästar).
1500 licenser har helt försvunnit sedan 2013, mest B-tränare (amatörer). Skatteverkets skattjakt på mindre A och många B-tränare i ”momsavvecklingen” gör knappast läget bättre för svensk travsports överlevnad. Grundat av ett ljushuvud på Skatteverket som hittat en galopptränares polska avslag på momsavdrag, i ett helt annat EU-land!
![](files/400x271/Kusktrio.jpg)
Hovtramp/Lasse
Med tanke på utvecklingen (avvecklingen) i travsport kommer det givetvis att märkas både när tränare med många eller färre hästar stänger stallen och uppfödare tröttnar. På travbanornas stallbackar och i anmälningslistor till travlopp blir det mer plats. Men var ska hästarna att ”spela på” komma från i framtiden?
Flera välkända tränare tar ner skylten.
Travtränarnas pensionsfond betalas ut efter "lång och trogen tjänst" men inte till alla. Pengapotten som från början kom till av bötespengar försvann på vägen med STC/ST och sista gänget som kan kvittera ut sina surt förvärvade extra pensionspengar är födda 1965.
Så vad händer med travfolket som brunnit ut, inte hittat hästägare, är märkta av fysiskt arbete under många, långa år? Nä, det finns inget paraply att fälla ut, hjälper inte ens att kroppen är utsliten, the show must go on. Travfolk är oftast av hårt virke och hittar andra födkrokar. Speciellt efter att ha blivit utförsäkrade av Försäkringskassan och nekade sjukersättning (förtidspension) vilket endast 5% av sökande erhåller.
Nä, ST:s tjänstemän bryr sig inte, bistår vid olyckstillbud endast med en ”blankett” och hänvisar till juridiska partners (2000 spänn i timmen) så gissa varför mitt skrivbord är fullt av hästfolk som inte har råd att anlita sin egen organisation?
![](files/flyttlda.jpeg)
Flyttfåglar på väg
Svante Bååth (född -64) lägger av p.g.a hälsoskäl. Hästantal minskades från över hundra till 36 hästar, inkörda prispengar från 24,5mkr (2019) till 3,5mkr. Den 3/10 2023 sa Svante – Tack för allt!
Ombord på Bååth har som en av landets större traventrepenörer jobbat efter mottot – Who ever said money can´t buy happiness, has never owned a horse. Kan hålla med till viss del, men det går otroligt många medelmåttiga hästar på en enda Elit-häst…
Jim Oscarsson (född -61) flyttar till USA, IGEN! Vad som händer med Blädingeås (Sveriges mest välskötta gård på Goya/Magnussons tid) återstår att se. 80ha stort med 100 boxplatser. Jim har ca 2mkr inkört hittills 2023 mot 5,9mkr 2020. Kanske de 31 hästarna på träningslistan blir kvar hos sonen Kevin? Avelshingsten Andover Andover blev förmodligen lyftet för Oscarssons. Hingsten har just nu 403 avkommor. Jim och Susanne är kända för att flytta ofta och våga prova nya jaktmarker, spännande fortsättning följer.
Niclas Westerholm (licenslös 2022 10 11) drog till Frankrike och Fredrik Linder försvann från travet i princip ”över en natt”.
Dan Widegren (född -63) bytte A-licens till B och kommer säkert att ha hobbyhäst till start.
Reijo Liljendahl (född -55) sneglar mot USA! Stall Liljendahl ”bytte liv” och flyttade från Julmyra (Stall Hoas tidigare gård) till Stig H:s Stora Alby och därifrån snabbt vidare till Östuna (Frick-gården). 15 hästar finns på träningslistan och har kört in 4,4mkr hittills 2023 med otroliga 28 i segerprocent! Det är länge sen Reijo började fundera på USA, resor till det förlovade landet har säkert inte gjort längtan mindre? Det är aldrig försent att byta liv, bara orken finns.
![](files/400x306/Lutfi_rider_p_vit_hst....jpg)
Hovtramp/Lasse - Ludde rider på Solvalla...
Lutfi Kolgjini ”slutar” och slut blir det även på Kolgjini Sales, populär auktion med Ludde-hästar. Svårt att hitta någon enda svensk travtränare som lyckats bättre, respekt! Viking Kronos, Going Kronos, Revenue---say no more. Ludde slutar säkert inte helt med hästar, men tar nog en och annan välförtjänst sovmorgon. Skulle behövts pronto i Silvergrisen, men den risken vill nog inte ST:s ledningsgrupp utsätta sig för. Den som säger sanningen blir snabbt oönskad.
År 2022 slutade Rickard Svanstedt efter 7år med framgångar mellan 1,9-2,5mkr/år och Baron Gift som bästa reklamhäst. Travsporten är tungjobbad även för dem som föds in i travet.
Redan 2019 slutade Catharina Lundström (Stall TZ) född -59, efter att ha fått ihop 204 segrar och med passhästar kört in över 76mkr! Förmodligen ”bästa” hästskötaren Sverige haft. Kvinnan bakom en handfull avelshingstar och en tränare som älskar traktorn och skriver läsvärda krönikor.
2019 slutade Mats Bucht, Umåker efter att ha blivit Årets Tränare på hemmaplan hela 6 gånger.
2019 slutade Solvallas Hans-Ove Sundberg (född -50) köra lopp och 2021 avslutades licensen efter många storloppssegrar, första vinnare i premiärloppet på V65 1974 med Rodetto.
Jägersros Helena Burman (född -67) lämnar in licensen vid årsskiftet? Efter flytt från en av Sveriges största, mest fantastiska träningscamper ”Falk on Hill” och samtidigt ha förlorat sin livskamrat Göran Falk. Flytten gick till stall hos Kolgjinis. Självklart förändrades det mesta över en natt.
Stig H Johansson (född -45) har bara en häst på träningslistan idag, bor kvar på Stora Alby, där andra tränare hyr stall. Stig H delade nyligen ut pris på Solvalla från sin egen Akademi, och kan se tillbaks på en lång travepok utan motstycke. Nån gång måste ju alla ”sluta” men A-licensen finns kvar än så länge.
Catchdrivers (lånekuskarna) har det betydligt bekvämare än tränarna. Populäraste hyrkuskar kan välja vilka hästar de vill köra och i vilka lopp. Fika i lugn och ro, läsa program, beställa flygbiljett eller tanka bilen, ta körväskan och bege sig till tävlingarna utvilade. Jämförelsevis har de säkert en smärtfriare tillvaro än tränarna, förutsatt att de vinner många lopp. Om inte, är det kört, då blir det inga uppsittningar och konkurrensen är stenhård. Press och travmedia slösar ”stjärnor” på lånekuskar så både häst, tränare och hästskötare förbleknar som i Lutzendimman.
![](files/244x146/batra_2.JPG)
Många fler än nämnda tränare har lämnat in proffslicensen. Svårigheten att konkurrera med storstall som dammsugit hästmarknaden på dugliga starthästar blir för många övermäktig. Sedan år tillbaka har tränare med färre hästar i stallet ägt eller delägt de flesta själv, och haft kniven på strupen med ekonomin. Efter tränarutbildning på Wången har ett större antal nykläckta tränare hållt ut bara ett par år. Vad hade de väntat sig? Att hästägare skulle stå på rad utanför stallet? Det var länge sen. Den enes bröd den andres död.
Förstår faktiskt varför många ”drar” från Sverige.
Vem kan klara sig enbart på smulor från breddlopp och tvingas jobba häcken av sig, varenda dag. Nä, det handlar inte om tränarnas individuella kompetens, det handlar om entrepenörskap och skicklig marknadsföring. Många kompetenta travtränare har inte fått talets gåva, syns man inte så finns man inte.
![](files/216x96/brev.jpg)
För länge sedan kallades vissa tränare för hästskojare, de finns givetvis fortfarande, åtminstone känns det så för många när fakturan dimper ner i brevlådan. Reklam på flashiga hemsidor är inte alltid det som sker i stallet. Som en hästguru sa – visa mig din häst så ska jag berätta vem du är. Eller - visa mig din veterinärräkning ska jag berätta vad som fattas i ditt stall.
Inte helt osant.
Hovtramp/Ilse